Йохан Волфганг Гьоте
На майка ми

Превод от немски: Венцеслав Константинов, —

chitanka.info

Макар без поздрав и писмо от мен,

Съмнения не бива да таиш

В сърцето, че синовната любов,

Която ти дължа, от мойта гръд

Е отлетяла. Както канара,

Закотвена навеки сред река,

Не се поклаща, нищо че вълни,

Ту бурни, ту спокойни там шумят

И от очите ни я скриват, тъй

Не се поклаща любовта към теб

В гръдта ми, но житейският поток

Ту бурно я връхлита с дива скръб,

Ту с радост кротко я залива в миг

И пречи й да извиси глава,

Да заблести сред слънчеви лъчи,

Та с всеки поглед да разбираш ти

Как нежно те почита твоят син.

1767

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.